Hvad pokker.
Fyre som mig skal heller ikke drømme.
Hvad i...
Hej Sonny-
Jeg troede aldrig, du satte dine ben her igen.
Jeg er heller ikke meget for det.
Du sagde, du blev skør af stedet her.
Hellere skør end sulten.
“Beregningen afhænger af, hvor længe De har tænkt Dem at eje huset."
“Beløbet stiger, hvis De afdrager lånet på fem år."
Fem år?
Da kan man knapt få betalt flyttemanden.
Hvem kan betale et huslån ud på kun fem år?
Rockstjerner betaler kontant.
“En million dollar, mand? Tal med min manager om det."
- Sidst ind, først hjem. - Det er Sonny.
Michelangelo Malone.
God, du kom. Loftet skal males.
Ja, så er det godt.
Den store Sonny Malone vender tilbage til AirFlo Records...
og tiljubles af tusinder.
Ikke noget stort tab for kunsten. Nyhederne kl. 11.
Hold så op.
Jeg kommer jo kun tilbage, fordi jeg er tvunget.
- Vi har krydset fingre for dig. - En af os brød ud.
Realiserede sig selv.
Slut med samlebåndskunst. Hvad skete der?
Der skete netop ikke noget.
Ingen mad på bordet. Jeg har kæmpet...
- Tro mig. - Bare rolig.
Hele livet malerjeg det, andre gerne vil have.
Varevognen her. Et gavlmaleri.
Jeg maler Simpsons pladeomslag.
Og da jeg endelig går freelance...
sulter jeg næsten ihjel...
og ved ikke, hvad jeg vil lave.
- Du kan gøre et nyt forsøg. - Vil du ikke det?
Se, hvem der kigger forbi. Hvor er det hvide flag?
Du forstår virkelig at sige det, Simpson.
Stadig den samme friskfyr-tone.
Talte vi ikke om det i telefonen, dajeg lod dig komme tilbage?
Ja. Men jeg har et spørgsmål.
- Hvorfor genansatte du mig? - Enkelt. Du er dygtig.
Og den hurtigste maler, jeg kender.
Men slut med kunstneren Sonny Malones penselstrøg, okay?
Bare forstør de omslag, jeg giver dig.
- Er det forstået? - Ja.
Her. Dit næste mesterværk. Kom i gang.
Fedt. Picasso var kun et geni.
Jeg er den hurtigste maler i miles omkreds.
Du, Sonny, jeg kender en fantastisk pige.
- Interesseret? - Ikke lige nu.
- Hun ser godt ud. - Det er den skøre pige, jeg løb på.
I parken. Hun var lige ved at vælte mig.
- Og så kyssede hun mig. - Lad os høre den frække version.
- Hvad gjorde du så? - Ingenting.
- Hun gik. - Gik hun?
Fra den Sonny Malone, som pigerne er helt skøre med?
Jeg må finde ud af, hvem hun er.
- Lige nu? - Du bliver en succesrig kunstner.
- Du er rablende gal! - Simpson slår ham ihjel.
Jeg siger jo, jeg ikke ved, hvem hun er, Sonny.
Hun sendte ingen regning, fik ingen check.
Og så eksisterer hun ikke.
Hvad mener du?
Hun er lige her på Nine Sisters' plade.
Ikke når hun ikke har fået honorar!
Se på mig. Og så kig til højre.
Flot. Hør, Sonny, jeg kender hende ikke.
Umuligt. Du fotograferede hende.
Hør nu her.
Det lyder måske sært, men...
der skulle ikke være nogen pige på det omslag.
Jeg tog måske 100 billeder.
På et af dem sprang hun ind i billedet.
Jeg så hende først, dajeg fremkaldte dem.
Jeg valgte at bruge det. Andet er der ikke i det.
- Hun dukkede bare op? - Dukkede op og forsvandt igen.
Men sig det ikke til nogen. Det er mit hidtil bedste omslag.
Hvorfor vil du vide, hvem hun er?
Jeg synes om hende.
- Lou, har du set hende? - Næ. Køn.
Du er single, ikke? Nu skal du se mine døtre.
Jeg vil lede der, hvor jeg så hende i morges.
Hej.
- Hej. - Bare stik mig en.
Værsgo.
Hvad laver du deroppe?
Håber ikke, du har noget imod lidt middagsmusik, knægt.
En lille frokost-serenade?
Slet ikke. Det er dejligt.
Men hvem er død, omjeg må spørge?
Har du noget med lidt mere gang i?
Selvfølgelig.
- Bedre? - I det mindste hurtigere.
- Giv mig en hånd. - Gerne.
Sten er ikke, hvad de har været.
- Popcorn? - Ja, tak.
- Arbejder du her? - På AirFlo Records.
Er du i musikbranchen?
Er du pladeproducer? Lydtekniker?
Nej, jeg er maler.
Du maler for et pladeselskab?
Jeg maler ikke sådan rigtigt, jeg...
- Jeg gengiver pladeomslag. - Hvorfor?
Jeg forstørrer dem, så de kan hænges op uden for pladeforretninger.
Reklame. Et interessant job, hvad?
Det lyder, som om du bør tage rigtig lange frokostpauser.
Præcis.
Jeg har været i musikbranchen, men nu er jeg pensioneret.
Det er et pænere ord for “bums."
Jeg tror ikke mine egne øjne.
Hov, vent lidt!
- Hvor skal du hen? - Du der!
Kom nu! Hold fast!
Lån mig den. Jeg afleverer den igen.
- Okay. - Bare det bliver personligt.
Det er en aftale.
Vent lidt! Hvor skal du hen?
Du er jo en ny Errol Flynn.
Kan du andre stunts?
- Jeg bliver sindsyg af det her. - Af hvad?
- Ikke noget. - Kom og få en kop kaffe.
Nogle gange er det bedst at snakke med en fremmed om det.
Let dit hjerte.
Jeg løb på en pige i morges. Jeg har aldrig set hende før.
Hun kyssede mig og så forsvandt hun.
- Hvorfor er det så sært? - Fordi...
Ti minutter efter ser jeg hende på det omslag, jeg skal forstørre.
Det er da sært, ikke?
Hvis jeg siger, det lyder skørt, opgiver du så at finde hende?
- Nej. - Hvorfor spørger du så?
Så bliver jeg ved med at lede.
Fint, men lyt til et godt råd.
Og hvad er det?
Led ikke under vandet mere.
Mange tak.
AI, hvor skal du hen?
- Sonny, godt at se dig. - Går det godt, Big AI?
Kan det næsten andet, så flot som du har malet min varevogn?
Pigerne er vilde med den.
Det er et af mine bedste værker.
- Den er flot. - Hvor skal du hen?
- Østpå. Og du? - Vestpå.
- Jeg giver et lift. - Nej, jeg klarer mig.
Pjat, jeg skylder dig en tjeneste.
Okay, kør.
Læn dig tilbage og nyd det. Vi tager Marguerit-ruten.
Bare husk, jeg er heromme.
Det er bygningen på omslaget! Sænk farten, jeg vil af.
- Her? - Tak for turen.
Skulle det være en anden gang.
Du der.
Mig?
Jeg har spurgt efter dig hele dagen.
Du tror det næppe, men jeg maler et pladeomslag...
- og du er på det. - Hvorfor skulle jeg ikke tro det?
Fordi jeg havde aldrig set dig før i dag.
Og nu har jeg set dig tre gange på én dag-
Det kan ikke være tilfældigt.
Det er vist dig, der ikke tror på det.
Ikke efter alt det, der er sket for mig i dag.
Du har ret.
Det kan ikke være tilfældigt. Nogen må have arrangeret det.
Hvad mener du?
Vent! jeg har ikke noget at gøre med det!
- Ikke? - Virkelig ikke.
Hvem siger, det var dig, jeg talte om?
Kommer du her tit?
Ja, her kan jeg øve mig uden at blive forstyrret.
- Så må du bo i nærheden. - Nogle gange.
- Tror du, vi kunne... - Ses igen?
Ja. Har du lyst til det?
- Hvorfor? - Det ved jeg ikke.
Jeg har ingen god grund. Jeg vil bare gerne se dig igen.
Hvor er du?
Jeg ved ikke, hvor jeg skal se efter dig.
Vi ses igen. Farvel, Sonny.
Hvordan ved du, hvad jeg hedder?
Vent! Jeg ved ikke, hvad du hedder.
Kira.
Kira?
- Jeg var helt på røven. - Hvad havde du gjort?
- Ingenting. - Hej, Sonny.
- Hvad gør du her så tidligt? - Klokken er ikke ret mange.
- Jeg arbejder. - Fantastisk.
Du der.
Er du klar over, at du ligner en fyr, der hedder Sonny?
Han arbejder her.
Men han kommer altid for sent.
Det er rigtig godt.
Ja. Det er for godt. Det er fejlen ved det.
Det skal se ud nøjagtig som det omslag, jeg gav dig.
Er det så svært?
Skal jeg arbejde, så gør jeg det.
Men hvis vi skal skændes, så er det også okay.
Nu ikke så fræk, Malone.
Det maleri skulle være klar. Hvorfor spilder du tiden på den pige?
Fordi det er sådan, hun rigtig ser ud.
Jeg blæser på, hvordan hun ser ud, bare bliv færdig!
Hvornår er du færdig med det?
Jeg vil mene, jeg nok er færdig...
når det er færdigt.
Men det er kun et gæt.
Om fem minutter. På mit kontor.
Hvis der går seks, så går du bare videre!
Sonny, hvad gjorde du?
Vi andre siger bare “ja", og så glemmer vi det.
- Sådan er jobbet. - Fire minutter.
Men hvis jeg siger, det er tirsdag, siger han, det er onsdag.
Hvad så? Sig, det er onsdag. Det koster da ikke noget.
Nej, kun sandheden.
Gå nu ind og giv ham ret. Det er det, han vil.
- Og sige at tirsdag er onsdag? - Hver evig eneste dag.
Tre et halvt minut.
All right!
Jeg er straks tilbage.
Sid ned.
Du synes vist, du er noget særligt?
- Det har jeg aldrig sagt. - Det er du heller ikke.
Du har altså ikke opfundet kunsten. Hvem tror du har det?
- Mig. Det kommer vel bag på dig? - Næ, egentlig ikke.
Nu har jeg eget kontor.
Jeg tjener masser af penge.
Folk kommer, når jeg kalder.
Fordi jeg var klog nok til at droppe kunsten.
- Det var en rigtig beslutning. - Du må også blive klogere.
Arbejde for firmaet, ikke som du selv vil.
Undertiden ser jeg mere i omslaget end det, der er.
Det er kunst.
Bare mal det, du får besked på.
Hvis du laver om på det, begynder andre også at gøre det.
Og før du ved af det, gør alle, som devil.
Det er ikke et firma. Det er kaos.
Tag ud og hæng dine fine omslag op.
Tag bilen og få røven over til Platinum Palace.
Tirsdag er onsdag.
Hej, klarinettist. Hvordan går det?
Hvad laver du deroppe, knægt?
Prøver at komme ned. Hold lige stigen.
Selvfølgelig.
Når vi hele tiden mødes, må vi hellere præsentere os.
- Sonny Malone. - Danny McGuire.
Malone og McGuire. Det lyder som et vaudeville-par.
- Hvad har du der? - En perle.
- Jeg har ventet i måneder på den. - Glenn Miller.
Du kender ham ikke. Det var før din tid.
Det var Beethoven også, men ham kenderjeg godt.
Kan du lide Glenn Miller?
- Kan du lide rock 'n' roll? - Jeg elsker rock 'n' roll.
Jeg elsker Glenn Miller.
Det er et fantastisk sted.
Det har tilhørt en stumfilmstjerne.
Alt skulle åbenbart være stort dengang.
Hvad bruger du al den plads til?
Ingenting faktisk. Men jeg elsker det her rum...
for her lyder mine plader perfekt.
Jeg har kun en ting at sige:
Husk, at jeg bød dig på popcorn.
Okay. Men du er kommet for at høre Glenn Miller.
Det hele er parat.
Sådan. Der er intet som den lyd, vel?
- Det var et mirakel. - Danny, det er jo dig.
Den pi ge... Danny, der er en pige...
Shh, lyt.
- Det er mig. - Ikke værst.
Har du flere overraskelser?
Det her er mit souvenir-værelse.
Historien om Danny McGuire.
Tommy Dorsey, Benny Goodman. Kendte du virkelig alle dem?
Vi var gode venner.
Jeg turnerede med Miller, men fik så eget band, egen natklub.
West 51 st Street.
Et lille sted, fyldt til bristepunktet...
men når folk var i byen, kiggede de ind.
Nogle gange spillede de med.
Nu er der parkeringsplads.
Hvorfor opgav du det?
Det var et af den slags vendepunkter i livet...
hvor man vælger den forkerte retning.
Det var en pige.
Pigen på omslaget.
Ja.
Hun sang i bandet.
Da hun rejste...
troede jeg, hun kom igen.
Og jeg skulle i hvert fald ikke løbe efter hende.
Sikke en lærestreg, jeg gav hende.
Jeg så hende aldrig mere.
Efter det havde jeg ikke mere hjertet med i musikken.
Jeg gik ind i familiens byggefirma og blev...
det, man kalder “magelig...
- Hurra for mageligheden. - Har du overvejet et comeback?
Nej.
Kun 20-30 gange om dagen.
Du gør det altså?
Jeg spiller ikke så godt som i gamle dage.
Men jeg kunne godt tænke mig at åbne en ny natklub.
Hvorfor gør du det så ikke?
Ejendomsmæglere har ledt efter stedet i to år.
De kan ikke finde det.
Det må da være nemt nok at finde et eller andet.
Nej. Det er ligesom med forelskelse.
Det skal sige bang.
- Som med dig og din veninde... - Kira.
Kan du ikke hjælpe mig med at lede?
Måske kan du finde noget.
- Mig? - Ja. Du har øje for det.
- Det er vel ikke det skøreste. - Det er rigtigt.
- Jeg er nødt til at gå. - Det forstår jeg.
- Jeg finder selv ud. - Fint.
Farvel så længe.
Vi ses.
Hvordan kunne knægten vide besked om os?
Man kan nok stadig se det på mig.
Du er ved at blive gammel, min dreng.
Jeg er ved at blive gammel, skat.
Du ville ikke kunne kende mig nu.
Men jeg ville kunne kende dig.
Det ville jeg helt bestemt.
Jeg husker...
det hele.
Noget så tydeligt.
Hallo.
Undskyld.
Du skræmte livet af mig.
Undskyld, jeg forstyrrer, jeg prøvede at være stille.
- Hvor længe har du stået der? - Kun få sekunder.
- Skaljeg gå? - Nej, bliv.
Du maler smukt.
Det er første gang i lang tid, jeg går op i det jeg maler.
Det er synd.
Det må være frustrerende at spilde sit talent på ting...
der ikke betyder noget for dig.
Forleden var der en, der sagde, jeg skulle tage lange frokostpauser.
En mand?
Ja, en, jeg mødte på stranden.
Han har en skør idé om at lave en natklub.
Han bad mig finde et sted.
Byen vrimler med mæglere, og så spørger han mig.
Det er ingen dum idé. Du har øje for det.
Det sagde han også.
Hvis du mangler et sted, hvad så med det her?
Mit sted, hvor vi mødtes.
Glem det.
Jeg synes, der er en særlig aura over det.
Det er et hul!
Du er kunstner. Brug din fantasi.
Tak, jeg er udbrændt.
Jeg tror faktisk, du mener det.
Jeg har fået nok for i aften.
- Lad os komme væk. - Okay.
- Hvad er det? - Vi skal være stille.
Skulle vi ikke stå på skøjter?
Jeg vil vise dig et særligt studie.
Kun de største grupper får lov at indspille her.
Det er den rene magi.
De viser alle mulige billeder på skærmene.
Kan vi se det?
Denne vej.
Billeder i et pladestudie?
- Hvorfor? - Til inspiration.
Inspiration. Perfekt.
Jeg har kun set dem gøre det et par gange. Nu må vise.
Tænd for den der og den.
Jeg ved ikke, hvordan man gør det hele.
Gør det hele. Tryk på dem alle.
- Jeg vil ikke ødelægge noget. - Så tryk forsigtigt!
Hvad pokker. Jeg hader alligevel mit job.
Lad os se.
- Får vi nu magien at se? - Ja.
Kom.
Forsigtig.
Hvad helvede foregår der her?
- Malone! Er det dig? - Ja!
Nej, det er ikke mig. Det er en anden.
Er du klar over, hvad det udstyr koster?
For helvede da!
- Det var fantastisk. - Du var fantastisk.
Vores første dans.
Efterfulgt af vores første udsmidning.
- Lad os tage et andet sted hen. - Hvor?
Så jeg kan få noget at vide om dig.
Du ved nok om mig. Jeg vil vide noget om dig.
- Jeg mener det. - Også eg.
Efter alt det, kan du så slippe din fantasi lidt løs?
Jeg tør slet ikke begynde på det.
Hvad laver du?
- Hvad tror du, du laver? - Ikke noget.
Jamen dog. Sikke et tilfælde.
Se, hvor vi er endt.
Du synes selv, du er klog, hvad?
Jeg vil ikke have, du lukker Øjnene for nogen muligheder.
Tror du, det er et sted for Danny?
Jeg tror, man kan få en masse ud af det sted.
Se, det er enkelt.
Din ven har en drøm...
og du vil gerne beskæftige dig med noget, du virkelig tror på.
Måske er hans drøm stor nok til jer begge.
Se på os. Den ene tror, drømme kommer nemt...
Den anden ved ikke, hvad han tror på.
Så bare tænk over det.
Tænk over det.
Det må være din spøg.
Her? Her har været brydestævner engang.
Et sted med tradition for succes.
Det skal fikses op. Det kommer til at se godt ud.
Det gjorde Titanic også.
Her er ikke brug for et byggefirma, men et nedrivningshold.
Det er ramponeret, men vi kan puste nyt Iiv i det.
Kig nu på det. Andet beder jeg ikke om.
- Hvem gav dig den idé? - En pige.
Det forklarer alt.
Synes du ikke, der er en speciel aura over det her sted?
Hvis det er det, det hedder, så jo.
Lad os se resten.
Det er ikke lille og intimt som min klub i New York.
Men det var jo også i 1945...
alting er større nu.
Og stedet her er stort.
- Det er det. - Jeg ved ikke.
Jeg kan selvfølgelig ikke tage det helt alvorligt.
Men hvis jeg skulle sætte det i stand
og det siger jeg ikke, jeg skal...
Jeg er entreprenør, og entreprenører tager sig god betænkningstid.
Hvis jeg gjorde noget ved det...
og nu taler vi helt hypotetisk...
- så kunne det måske blive godt. - Tror du?
Måske. Med den rette plan.
Jeg forestiller mig en scene der...
trapper her og der og der bagerst.
- Kan du se det for dig? - Se hvad?
En orkestertribune i hjørnet der.
Og et big band, ligesom i 40'erne.
Nej, orkestertribuner er umoderne. Derovre.
Et rockband. Vi er i 80'erne.
Dygtige dansere. En vild trombone.
Bandet er iført smoking.
Seks fyre klædt i skinnende orange. En synthesizer...
vilde trommer, elektrisk guitar.
Masser af glamour. Alle er klædt elegant og stilfuldt.
Jeg er vild med ideen. Jeg gør det!
Jeg er sikkert skør, men hvad pokker!
Jeg har ikke gjort noget skørt i 35 år.
Du får halvdelen. Du skal være min partner.
- Det kan jeg ikke, Danny. - Hvorfor?
Jeg ved ikke fem ting om partnerskab.
Det er meget enkelt. Vi er fælles om ansvaret...
og skændes hele tiden.
Det er ligesom at være gift...
bare uden fordelene.
Kom nu, har vi en aftale?
- Okay. - Der kan man se!
Jeg er tilbage i showbusiness. Nu kan jeg ikke vente.
Jeg skal se stedet efter i krogene.
- Det er ikke til at se. - Jeg har en lommelygte i bilen.
- Henter du den? - Ja.
Vores første samarbejde som partnere.
Partner?
Partner, hvad skal vi kalde stedet?
Ja, hvad fanden skal vi kalde det?
“I Xanadu lod Kublai Khan et glædens tempel bygge."
“Hvor den hellige flod Alph har sit lejen."
“og gennem kæmpemæssige huler feje..."
“ned mod et hav i skygge."
Ja. Xanadu.
- Jeg hedder Kira. - Selvfølgelig.
Du hedder Kira.
- Men... - Men?
Jeg mener, kenderjeg dig ikke?
Det tror jeg ikke.
- Er du sikker? Fordi... - Fordi?
Jeg syntes bare, jeg...
Undskyld. Bare glem det.
Så du gør det?
Ja, vi gør det.
- Det er sindssygt. - Kun hvis du selv tror det.
Og selv om det er...
så er det forsøget værd.
Xanadu.
Hvordan vil det se ud på en markise?
Vidunderligt.
- Hvornår er du kommet? - For lidt siden.
Det ene øjeblik er hun her.
Og det næste øjeblik, hvem ved?
- Gæt, hvad du ejer halvdelen af. - Hvad?
Xanadu.
- Hej med jer. - Hej, Picasso.
Hvordan går det?
Lad os se. Hvad står øverst på dagsordenen?
- Hvem ringer du til? - Læg en mønt på disken.
Hallo, Simpson? Sonny Malone.
- Jeg vil tale med dig straks. - Hvad sker der?
Skidt med det, bare skynd dig ud, før han kommer!
Jeg skal nok ordne det. Jeg siger, det var for sjov.
Vent lidt, rolig nu.
Er du fuld? Når du bliver ædru, fortryder du.
- Han skulle være her nu. - Malone, hvad fanden er meningen?
Simpson, jeg har virkelig prøvet at gøre tirsdag til onsdag.
Men jeg kan ikke. Jeg er en fiasko.
Er han påvirket af noget?
Og hvis jeg ikke makkede ret, ville du fyre mig.
Du havde ret.
Jeg er fyret!
Malone, du skal være ude herfra om fem minutter.
Hvis der går seks, så går du bare videre. Forstået?
Jeg gør det!
Jeg drømte om at komme væk herfra.
Nu sker det, og I er inviteret.
Til åbningen er alt på husets regning.
Jeg har altid drømt om at fyre den sætning af.
- Skål for Xanadu. - Og drømme.
Jeg kunne ikke have gjort det uden dig.
- Hvad synes du? - Himmelsk.
Det er dig, der er himmelsk.
Nej, lad være.
Hvad er der? Har jeg gjort noget?
Nej.
Faktisk ved jeg ingenting om dig.
Hvor du bor, hvor du er født.
Der er ikke noget at fortælle.
- Hvor bor du? - Med mine søstre.
- Hvor? - I en lejlighed.
- Hvor ligger den? - På anden sal.
Jeg ved ikke, hvor jeg kan finde dig.
Men du finder mig jo altid.
Sådan her når vi ingen vegne.
- Hvad hedder du til efternavn? - Det samme som min far og mor.
- Men hvad er navnet? - Hvilket? Min fars eller min mors?
- Bare et af dem. - Det samme som mit.
Okay, jeg har fattet det. Ingen spørgsmål.
Ingen spørgsmål, ingen løgne.
Ingen spørgsmål, ingen sandhed.
Du ved nok om mig.
Mere, og du får hovedpine.
Bor du sammen med nogen?
Ja.
Sammen med mine søstre. Det har jeg jo fortalt.
Ja. I en lejlighed på anden sal.
Kom nu. Hvem vil have mere?
Det er kun slut på første uge.
Og hvad så? Vi skal fejre slutningen på hver uge.
- Fint med mig. Skål. - Skål.
Da I sagde, I ville bygge en drøm...
troede jeg, I var skøre.
Normalt vil folk have skyskrabere klasket op på 20 minutter.
- Her bliver smukt. - Tak.
- Vi ses i næste uge. - I den grad.
Sonny, jeg synes, vi skal skåle på noget specielt, bare os to.
- Jeg har aldrig haft en partner før. - Jeg har aldrig udlevet en drøm.
Der er ikke så meget tilbage.
- Men det er en god årgang. - Kun det bedste er godt nok.
- Skål for Sonny Malone. - Og Danny McGuire.
Og Glenn Miller.
- Hvordan går det? - Så langt, så godt.
Kira, du må love mig én ting.
Hvad som helst.
Når vi åbner, skal jeg have den første dans.
Vil du danse?
Jeg har før lavet et spjæt eller to.
Hvis du skal danse, skal du have noget tøj på"
som er specielt. Noget...
Med glamour.
Noget sejt.
Noget, der siger spar to.
Noget sexet.
- Skal det være... - Glamour.
Så bliver det glamour. Hvor får jeg det?
Hos en autoriseret glamour-forhandler.
Hvor det så end er, lad os tage derhen.
Det er rigtigt. Vi åbner i morgen aften.
I må da gerne tage tv-kameraer med...
men der kommer ingen berømtheder.
Kun mennesker.
Alle er velkomne.
Okay, vi ses i morgen.
Hvad var der sket, hvis jeg skulle have malet det pladeomslag?
Din tur kommer.
Alle får mindst en chance for at føle sådan der.
- Ja, det siger de jo. - Det siger fag.
- All right. - Hvad så, chef?
Nu er vi nede i detaljerne.
Springvand, ja. Spejle, ja.
Vi skal også have nye p-skilte op.
- De er kommet. - Så sætter vi dem op sammen.
Jeg er straks tilbage. Vi skal snakke om lydanlægget.
Gerne.
- Du har fået stedet til at se flot ud. - Jeg gjorde bare, som knægten sagde.
Jeg kan nu se lidt Danny McGuire hist og her.
Lidt hist og her. Du må ikke sige det til nogen, men...
- Jeg er nervøs. - For hvad?
Jeg har ikke haft premiere siden 1945!
Jeg har premierenerver.
Bare lad som om, at det er 1945 igen.
Jeg behøver ikke lade som om.
Det er 1945 om igen.
Så er det på plads.
Du skal ikke bekymre dig om lydanlægget.
Jeg har afprøvet det to gange.
Tag I bare hjem.
Farvel, Danny.
1945.
Du gjorde det. I morgen er din store dag. Drømmen bliver til virkelighed.
Det bliver den bedste dag nogensinde.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig, Sonny.
- Hvad er der? - Det er det hele.
Vi må indse, det ikke er virkeligt.
Det er i hvert fald svært at fatte.
Jeg kan ikke have den slags følelser.
Det begynder at gøre ondt.
Det var ikke meningen, at det her skulle ske.
Det forstår jeg ikke.
Hvad mener du med “gøre ondt"?
Jeg burde ikke, men det har jeg, og det er forrykt.
Sonny, der er noget, du skal vide om mig.
- Jeg ved, hvad jeg skal vide. - Jeg er nødt til at fortælle det.
Min opgave var blot at gøre Xanadu til virkelighed.
Jeg er ikke med.
Tro mig, det var aldrig min mening at såre dig.
Det var det sidste, jeg ville.
Jeg er ikke det, du tror.
Har du hørt udtrykket “kysset af en muse"?
Jeg er en muse.
En sød lille mus.
Du må ikke lave sjov. Det er alvor.
Jeg kommer fra bjerget Helikon.
Jeg er datter af Zeus.
Jeg har otte søstre. Mit rigtige navn er T...
Vil du fortælle mig, at dette ikke er virkeligt?
Jeg forsøger at sige sandheden. Hvorfor tror du mig ikke?
Slå “muse" op i ordbogen.
- Side 728. Læs det. - Okay.
Så læser jeg det.
- “Muse.' En af ni søstre-" - Som på pladeomslaget.
“En af ni søstre og gudinder i græsk mytologi..."
“som hersker over sang, poesi kunst og videnskab."
“Tror du nu på mig, Sonny?"
- Hvordan gør du det? - Fjernsynet.
Nej, hvem har vi der?
Hvem er det nu, der jager dig? Strisserne?
- Eller mafiaen? - Du skal ikke spille smart, Nick.
[eg bad dig holde dig fra Brenda Trent.
la, det gjorde du godt nok.
Hvad ska! jeg gøre, Sonny? Angribe ham eller tage en martini?
- Hvad? - Hvem taler du til?
Sonny Malone. Han tror ikke på, Kira er en muse.
Hvordan kan du tale til mig? Du er en film.
Jeg har ikke tid til det her.
Brenda var den eneste, der så mig på væddeløbsbanen.
Hvis damen siger, hun er en muse...
så er hun er muse.
Hvem er det?
Brenda!
Han trænger vist til en drink.
Jeg skal nok tage mig af det. Tak.
Held og lykke med natklubben, knægt.
Bare jeg kunne være der.
Vi er blevet malet af Michelangelo.
Shakespeare har skrevet sonnetter om os.
Beethoven har spillet musik for os.
Vi skal ikke føle noget eller vise følelser.
Muser skal bare inspirere andre.
Men jeg forelskede mig.
Gjorde du?
Hvad mon der skete med mig?
Det var en fejl. Jeg brød reglerne.
Hvad fanden gør vi nu?
- Svar, muse! - Jeg ved det ikke.
Undskyld. Det skulle aldrig være sket.
- Men det gjorde det. - Jeg elsker dig, Sonny.
Jeg vil elske dig for evigt.
For evigt.
Jeg vil elske dig for evigt.
Vent!
[eg vil elske dig for evigt.
Du, maler! Jeg har ledt efter dig.
- Hvor har du været? - Her.
Hvordan ser jeg ud?
Skal du ikke kommentere mit nye kluns?
O-Ia-Ia.
Vi vil savne dig i aften.
- Det bliver ikke sjovt uden dig. - Jeg har jo sagt det.
Jeg kan ikke tage med.
Xanadu betyder ikke noget mere.
Hvordan kan du sige det?
Det var vores drøm.
Ikke sandt?
Der er ikke noget Xanadu, når der ikke er nogen Kira.
- Hun gjorde det virkeligt. - Så find hende.
Hent hende tilbage!
- Drømme dør. - Nej.
Nej, ikke af sig selv. Vi slår dem ihjel.
Hvis du giver op, så sidder du på den sten...
om 30 år, ligesom jeg gjorde.
Jeg ved, hvordan du har det. Jeg har selv prøvet det.
Jeg vidste ikke, hvor vigtig kærligheden var.
Men lad mig sige dig noget.
Der må være en måde at få fat i hende på.
Når hun kom hertil, kan man også komme dertil.
Tro mig, knægt. Det er optil dig.
Det er op til dig.
Sonny! Hvordan er du kommet hertil?
Du troede vel ikke, jeg ville lade dig slippe væk?
- Du må tage tilbage. - Jeg er klar. Kom.
Jeg kan ikke tage med dig.
Men du må væk...
før det er for sent.
For sent til hvad?
Vær nu sød. Det var risikabelt for dig at komme her.
Hvad foregår der? Jeg tager dig med, Kira.
Umuligt. Ingen har nogensinde taget nogen med herfra.
Ikke så langt tilbage som... man kan komme.
Jeg får dem til at lade dig gå.
Zeus!
- Zeus, kan du høre mig? - Åh, nej.
Jeg vil tale med dig.
Vi bruger ikke de der gammeldags navne mere.
Men det er mig, du skal tale med.
- Jeg er kommet efter Kira. - Hun kan ikke tage herfra.
- Det er noget, du tror. - Det er noget, du tror
Hvordan vidste du, jeg ville sige det?
Lad os bare sige, at jeg er god til at gætte.
- Hvad mere ved du? - Alt.
Fint. Så ved du også følgende.
Jeg bliver her, til helvede fryser til is.
Du går nu, og du går uden Kira!
- Hvorfor? - Også andre har drømme.
Så send en anden muse.
Her vrimler jo med muser.
En drøm, en muse.
Vent. Hør nu lige på mig, ikke?
Kira og jeg elsker hinanden.
Jeg ved ikke, hvor tit det sker et sted som her...
men nede på jorden er det ret sjældent.
Vi hører sammen.
Så er det godt. Gå med dig.
Kira bliver. Der er ikke noget at diskutere.
Sådan er reglerne, og der er ikke noget at gøre.
På den anden side, skat, regler er til for at brydes.
- Det snakker vi om senere. - Hvad er senere og hvad er før?
- Det glemmer jeg altid - Et øjeblik!
Er ingen interesseret i mine følelser?
Hvad mener du med “følelser"?
Skat, vi lærte da om følelser i timerne...
- om de døde/ges historie. - Ja, følelser.
Det er vel det, det kaldes.
Jeg har faktisk aldrig haft dem før.
Jeg har aldrig følt sådan for nogen før.
Og jeg har aldrig bedt om at måtte rejse. Aldrig.
Ikke en gang i al den tid, jeg har været her.
Det er sandt, skat. Ikke én gang i alle de århundreder.
Eller er det minutter? leg blander det altid sammen.
Må vi ikke nok få denne ene nat? Bare denne ene?
Nej, det lader sig ikke gøre. Farvel, Sonny Malone.
Kira?
Bare et øjeblik?
Farvel, Sonny.
Måske bare et øjeblik, elskede.
Så kun et øjeblik da...
eller for evigt.
[eg blander det også altid sammen.
Okay, alle sammen, lad os skøjte!
Lad os skøjte!
Alle sammen! Kom nu!
Xanadu!
- Har du det godt, knægt? - Ja, jeg har det fint, Danny.
- Drik lidt, så stiger humøret. - Nej, tak.
Tjener, en drink til min ven.
Tak.
- Vent lidt. - Ja?
Jeg vil gerne tale med dig.